P. Lutz om AVLATEN – Forord
Slik skriver p. Lutz i forordet til boka om AVLATEN:
For protestantene er avlaten noget av det man pleier å kalle for katolsk overtro. Ordet vekker tanken om Romerkirkens såkalte store frafall fra evangeliet, og om Luthers modige opptreden mot en forvansket kristendom. Hans første reformatoriske dåd var jo en utfordring til en offentlig diskusjon om avlaten. Det blir derfor særdeles vanskelig å hevde avlatslæren overfor protestanter. Å påvise dens evangeliske opprinnelse er jo det samme som å stemple Luthers første fremstøt som uberettiget, og i det minste, delvis å berøve ham den ros som hele den protestantiske verden har tilkjent ham: å ha ført de kristne tilbake til det rene evangelium.
Til tross for den motvilje, eller nettopp på grunn av den motvilje avlatstroen vekker, skal foreliggende lille bok ut i verden. Dens hensikt er å vise hvordan avlaten henger sammen med det ekte opprinnelige evangelium. Den som gjør sig den umake å lese boken til ende med oppriktig vilje til å sette sig inn i den katolske tankegang og til å holde de gjengse fordommer på avstand, vil nok finne noget annet i avlaten enn det skremsel man har gjort den til. Går vi til bunns i den, så står vi ansikt til ansikt med realiteter, som taler det mest gripende sprog til ethvert kristent hjerte: Frelsesmysteriet og «De helliges samfunn».
Det var især dette siste mysterium, De helliges samfunn, jeg ønsket å fremkalle en klarere bevissthet om. At jeg tok avlaten som utgangspunkt er noget nesten tilfeldig. Jeg kunde likeså godt velge noget annet. Ti De helliges samfunn er på sett og vis det sentrale dogme. Er vi blitt klar over dets sanne innhold, så er det ikke vanskelig å forstå meningen av de dogmer som pleier å være gjenstand for kontrovers mellom katolske og, konservative protestantiske teologer. Læren om kirken som et både synlig og åndelig samfunn, om autoriteten, om åpenbaringens dogmatiske karakter, om tradisjon, om helgendyrkelsen og bønnen for de levende og de avdøde, de gode gjerningers solidariske verdi og annet viser sig da i sin organiske sammenheng med evangeliet.
Var det engang avgjort at avlatslæren skulle bli utgangspunktet for denne utredning, kunde jeg selvfølgelig ikke unngå å uttale mig om Luthers teologi. Denne teologis grunnprinsipper er nokså fremmede for de norske kristne. …